EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
-Hørt noe fra Ristridin? - Ikke ennå, Deres Høyhet.
- Det er feil tidspunkt å dra på. - Kong Favian insisterer på å holde møtet.
Jeg tror ikke du har noe valg.
Det må føles som et stort tap for deg.
Du vet at sønnen min er uskyldig.
Hva jeg vet...
...og hva jeg kan gjøre noe med... er to forskjellige ting.
Men jeg skal beskytte deg.
Tror du jeg trenger beskyttelse?
I det kommende mørket vil du så vidt kunne beskytte deg selv.
Dagonaut-kronen...
...betyr ingenting.
Makten din betyr ingenting.
Dette er krefter du ikke kan forstå,
og iallfall ikke kontrollere.
Din eneste oppgave...
...er å ikke være i veien for oss som kan det.
DE STORE FJELLENE
Grå ryttere,
røde ryttere,
de fleste av vennene dine.
Alle på White Hart. Finnes det noen som ikke ønsker deg død?
Om du vil tilbake til Mistrinaut, bare dra.
Alt på grunn av dette.
Vær forsiktig.
Hvem er det til?
Det sier jeg ikke.
- Hva handler det om? - Jeg vet ikke.
Hvordan kan noen være i så mye trøbbel og vite så lite om hvorfor?
Jeg åpner det.
Nei.
Jeg så du prøvde å åpne det på White Hart. Du vil også vite hva som er i. Au!
Fornøyd nå?
- Legg det vekk. - Hvorfor det?
Redd kaninene og ekornene vil lese det?
Hva?
Det er ingen i mils omkrets.
Hallo?
Jeg kan ikke fortsette.
Bena tar livet av meg.
Gjenta det, så tar jeg livet av deg.
Hvor tar de oss?
Hvorfor dreper de oss ikke? Hva venter de på?
De vil ikke drepe oss.
De er røde ryttere.
De dreper alle.
Far sier de er så fulle av krig og blodbad at de har glemt hvordan å være menneske.
Dette skjer ikke.
Jeg er for ung til å dø. Jeg har så mye å tilby.
Uenig.
Hypp.
Hypp!
Ikke heng etter!
Fin kniv.
Bronseskaft, spiss balanseknapp, parerstang i sølv.
Eviellansk jaktdolk, ikke sant?
Hvem stjal du den fra?
Tøff jente.
La meg gjøre det.
Du tror kanskje at om du hilser på meg, blir ting annerledes.
Det blir de ikke. Tilbake til de andre!
Hva handlet det om?
Det angår ikke deg.
- Sa han hva de vil med oss? - Er det ikke åpenbart?
Nei.
Det er ikke åpenbart.
Nå skjer det.
Det er her de skal gjøre det.
Vær så snill, ikke gjør dette.
Alle er ute etter det samme. Gutten. Så vi er egentlig på samme side.
De drepte Ristridin. Er du på den siden?
Jeg prøver å redde meg selv. Vil du dø, gjør det alene.
Hvor var vi?
Fortsett...
...å gå.
Du sa det var åpenbart.
Hva er åpenbart?
Er de der fortsatt?
Ja.
Hva gjør de?
Ingenting.
De følger ikke etter oss.
Nei, de bare...
...ser på.
Ti skritt til, så løper vi.
- Nei. - Ikke si nei.
Han kan ha rett.
- Kanskje vi når trærne. - Ingen skal løpe.
Det bestemmer jeg.
Tenk. Hvorfor tror du de er der, og vi er her ute?
Vet ikke. Hvorfor er det dumme trynet ditt dekket av snø?
Det er ikke...
Det vil du angre på.
Hei, Iona.
Iona, nei!
Nei, vent. Hei...
Ikke lutten!
Utrolig.
Ikke slå lutten!
Gi dere!
Og fortsett å gå!
Hvorfor er vi her ute og de der?
Derfor.
Vi tester om snøen er stabil.
Hva skjer...
...om den ikke er det?
Herregud.
Ikke stabil.
Synd. Jeg likte de barna.
Hyll kong Favian av Unauwen!
Hyll ham!
Kom, jeg har deg.
Forsiktig. Pass på.
Bakken blir lavere hvert år.
Min dronning.
Min konge.
Like vakker som din far var vis.
En skinnende, delikat edelsten i Dagonauts krone.
Til festen!
Gi meg litt mjød.
Og en skål med søte ting.
Vet du...
Som ung var han atlet.
Virkelig?
Han konkurrerte i kotelettspising, promping
og giftig raping. Det var litt av et syn.
Fra spøk til alvor... Takk for et produktivt møte.
Måtte Dagonaut og Unauwen smi en livsvarig allianse.
Absolutt.
En allianse som vil... hvordan skal jeg si det...
...bli mer enn rent politisk.
Gi deg.
Ellers tar jeg fyr.
Foldo?
Jussipo?
Arman?
Nei, dessverre.
Bare meg.
Seriøst?
Hvor mange ganger må en rød rytter drepe deg for å bli fornøyd?
Å overleve det…
Ganske imponerende.
- Du er sterkere enn du ser ut. - Så...
...å drepe og...
...påpeke det åpenbare...
...er det viktigste for å bli rød rytter?
Gi meg den.
Vet ikke hva du prater om.
Å drukne...
Fin måte å dø på.
Å fryse i hjel,
nok et utmerket alternativ.
Men å bli ekspedert av hendene mine...
Stol på meg, det er ikke morsomt.
Å.
Mener du denne?
Flink jente.
Beklager. Den er så vakker at jeg ikke kunne motstå.
Modig.
Du er litt av en type.
Tror du du kan slå meg?
Kom igjen...
...gjør det.
Det lærte du ikke på et slott.
Du blir aldri ridder i Dagonaut.
Gatepakk som oss to...
...må lete lenger unna etter mulighetene.
Det er en fin dag å bli slaktet på
En flott dag å bli stukket ned
Ok, dere.
Halvfrossen.
Veldig kaldt.
Fot i ansiktet.
Glem ansiktet ditt!
Skoene mine er ødelagt.
Ja! Hun klarte seg!
Bra.
Ikke lukk øynene. Om du lukker øynene, åpner du dem ikke igjen.
Jeg lukker ikke øynene.
Jeg mener det.
- Hvorfor gjorde du det? - Spis.
- Hva er det? - Grisetarmer.
- Jeg vil heller fryse i hjel. - Greit.
Men om du dør, spiser jeg deg for å overleve.
Hva?
Når jeg ber deg dukke...
...dukk.
Ikke vær redd.
Vi er fredelige.
Dukk!
Det er lurt å være forsiktig.
Ikke alle i fjellet ønsker en bortkommet reisende godt.
Vi er ikke bortkomne.
Det er vi alle, på en eller annen måte.
Ikke sant, barnet mitt?
Vi kan ikke gjøre dette.
Vi drar nå, og finner veien min.
Nei, det gjør vi ikke.
Er du gal?
Ardanwen må hvile.
Blir vi her ute, dør vi.
Se på de gærningene.
Jeg tar sjansen med været.
De er munker.
Som har avgitt løfte om å hjelpe reisende i fjellet.
Du tror visst alt du blir fortalt?
Vi er fremme.
Velkommen til klosteret ved verdens ende.
Velkommen til vårt enkle hjem.
Følg meg.
Dyret deres får stallplass og mat.
Du hadde helt rett,
vi trenger ikke bekymre oss her.
Vi er en litt uvanlig orden.
Et samfunn av fortapte sjeler:
landeveisrøvere, mordere,
leiesoldater...
Til og med en pirat eller to.
Livsverket mitt har vært å finne dem... og ta dem hit for å redde deres sjeler.
Og vise dem at et mer hellig liv er mulig
selv for de verste syndere.
Broder William har hatt en helt utrolig fremgang
mens han har vært her.
Men til prosessen er fullført...
...må vi være litt tilbakeholdne med ham.
Den kommer.
Han kommer.
Ikke gå inn i klosteret uten følge, forstått?
Forstått?
- Ja. - Ja.
Men vi er trygge her?
Ja da.
De bjeffer verre enn de biter.
Selv morderne?
Spesielt morderne.
Vis en mann godhet, omtanke
og aksept, og til gjengjeld viser han deg sin sanne natur.
Og en manns sanne natur er alltid...
...kjærlighet.
Kjærlighet, idioter.
Mennesket er kjærlighet,
legemliggjort og sendt til jorden for å spre kjærlighetens ord.
Noen trenger bare litt hjelp for å se det.
Holder dette?
Vi lever et enkelt liv her, men det er varmt og tørt.
Vi har ost og brød om dere er sultne.
Å...
Og kniven din?
- Jeg gir den ikke fra meg. - Det forventer jeg heller ikke.
Men det er fint om du holder den skjult.
Ellers kan den utløse
uheldige appetitter hos noen av våre svakere brødre.
Hva med dine appetitter?
Er noen av dem uheldige?
Beklager, Fader.
Hun mente det ikke.
Det går fint.
Det er et veldig godt spørsmål.
Mine egne appetitter er noen av de mørkeste.
Noen ganger savner jeg det, selvsagt.
Ingenting er som lyden av en hodeskalle under foten.
Men det er ingen vei tilbake.
Og i min alder...
...hvem har energien?
Bli så lenge dere vil.
Én natt! Vi blir bare én natt.
Det er et piratskip.
Åtte kilometer opp fjellet, drevet av mordere.
Omvendte mordere.
Bare ifølge morderne.
Hør på det.
Vi har ikke noe valg.
Og dessuten…
...likte jeg ham.
Den sinnssyke gærningen.
Alle har demoner. Han gjør sitt beste for å bekjempe dem.
Gjør han?
Eller... er han en edderkopp?
Som sitter i hjørnet av spindelvevet,
og ser oss som to feite, fine fluer?
Du tror du ser verden så klart.
Men kanskje du bare ser deg selv?
Så dyp du er.
Stol på ham om du vil, men jeg sover med ett øye åpent.
Tilgi meg, Deres Nåde.
Sendebudet...
...venter fortsatt.
Vær hilset, Deres Nåde.
Jeg er sendt av faren din.
Hans Majestet kong Favian av Unauwen.
Han ønsker deg velkommen hjem,
og sender denne gaven.
Jeg tror det er en gjerdesmett.
Nei.
Det er en fuglekonge.
Det er det de kaller dem i landsbyene i nord. På grunn av den gule kronen.
Faren min kalte meg det.
Si meg...
Kjenner du til historien om fuglekongen?
Eller konkurransen blant fuglene...
...om hvem som fløy høyest, og kunne krones til konge.
Ørnen vant, selvsagt.
Helt til...
...den lille fuglen...
...som gjemte seg under ørnens fjær hoppet ut...
...og fløy høyere.
Gi sverdet mitt til kongen.
Si at jeg bare ønsker fred.
Og min fars varme omfavnelse.
Deres Nåde.
Nei.
Får du ikke sove?
Jeg så etter talismanen min.
- Så når stemmene kommer... - Forsvinner de like fort.
Kommer de uoppfordret?
Alltid.
Og fra naturen.
Fugler...
...trær, røtter...
Fascinerende.
Ta det.
Stol på meg, ta sverdet.
Det er for tungt.
Tvert imot,
den tyngden, den vekten,
det er det vi bærer i hjertene våre hele livet.
Grip sverdet.
Observer det.
Nå kan du puste.
Pust.
Inn i hjertet, gutt,
pust inn i hjertet.
Jeg kan ikke.
Hva er der inne?
Hva er det i hjertet ditt som ikke våger å vise seg?
De har sagt du må ignorere det...
...late som det ikke er der.
Men å ignorere det er som å velge et lettere sverd.
Hva skjer når vi snur ryggen til det tunge inni oss?
Det ødelegger oss.
Du må stå ansikt til ansikt med det tunge.
For det er det som stopper deg fra å være den du egentlig er.
Omfavn det.
Se inn i hjertet ditt med åpne øyne...
...og beveg deg med det.
Slipp ut gutten inni deg.
Gutten du aldri har kjent, som ikke har turt å gå ut i lyset.
Stå ansikt til ansikt med det tunge som stopper gutten... og gi det navn.
Tap.
Hjertet mitt... er tungt…
...av tap.
Tapet av faren min.
Tapet av hjemmet mitt.
Tapet av moren min.
Som selv nå kjemper for livet.
Det er ikke smerten som ødelegger oss.
Det er det vi gjør for å unngå den.
- Jeg er redd det kan knuse meg. - Så bli knust.
Bli knust.
La ånden åpne deg.
La deg bli smidd i din egen smertes smeltedigel...
...og bli forvandlet til skjebnens perfekte instrument.
Det er det jeg føler du er.
Fra øyeblikket jeg så deg,
kjente jeg kreftene dine.
Eviellans krefter.
Om du kan omfavne smerten din,
kan du omfavne kreftene i deres helhet.
Igjen.
Han kommer.
Hva gjør du her?
Slipp meg.
Vi fant henne med broder William.
Vi har veldig få regler her.
Jeg ba deg ikke gå inn i klosteret uten følge.
Jeg ville ikke inn.
Jeg ville så langt vekk fra dette galehuset som jeg kunne komme.
Du trenger ikke å flykte, barnet mitt.
- Du trenger å se dypt inn i... - Ikke si det.
Hjertet mitt. Ikke sant?
Glem hjertet mitt.
Det har ikke du noe med. Og jeg er ikke barnet ditt.
- Kanskje vi bør dra. - Greit for meg.
Bare én siste ting.
Kan du sette på plass lysestaken?
Hvilken lysestake?
Den er min.
Jeg tok den med hjemmefra.
Jeg tar meg av det.
Takk, Fader.
Kom igjen.
Hva er galt med deg?
Det er ikke noe galt med meg.
- Det er du som omgås gærningen. - Tror du tyveri er måten å holde roen på?
Det var en lysestake.
Du stjal en hest.
Jeg stjal ikke noe.
Jeg mener det...
Det er noe galt med dette stedet, og med abbeden.
- Mener du. - Greit.
Men vi drar med én gang stormen har passert, ok?
Jeg har ikke sagt "ok" ennå.
Kanskje vi kan få gjort det vi skal før drikkingen starter igjen.
Vi har omtrent fem minutter.
Hold kjeft.
Du vet hva vi skal diskutere?
Fornyelse av båndene mellom våre to store nasjoner...
- ...med et kongelig bryllup. - Nettopp.
Du er ikke imot giftermålet med min sønn?
Jeg ser på det som en union.
Men ja, kronprins Iridian passer meget bra.
Du skal ikke gifte deg med ham.
Du skal gifte deg med broren, prins Viridian.
Det har vært mye bekymring rundt prins Viridians tilbakekomst
fra den store seieren.
Han må se sin bror ta tronen uten å ha vært i kamp.
Folk er bekymret. Jeg er bekymret.
Spør du meg, mener jeg...
...at han har rett...
...til å forvente en belønning.
Og da tenkte jeg på deg.
Om han gifter seg med deg,
får begge mine sønner en trone.
Kongen av Unauwen...
...og kongen av Dagonaut.
Muligheten for konflikt forsvinner.
Jeg er en gammel krok, men hjernen er så skarp som sverdet.
Far.
Jeg trenger tid...
...til å vurdere forslaget.
Greit.
Vurder det.
Men så gifter du deg med sønnen min.
Personlige preferanser er uvesentlig.
Det er slik konger og dronninger gjør det.
Livene våre er politikk.
Ekteskapene våre er politikk.
Og dette er god politikk.
Arranger et møte for dem.
Hva ser du?
I synene?
Hørte deg snakke med abbeden.
Det høres forstyrret ut.
Jeg forventet intet mindre av deg.
Jeg ser et ansikt...
...antar jeg.
Jeg hører stemmer...
...som prøver å si meg noe.
Krefter de vil jeg skal finne.
Og har du...
...funnet dem?
Hva tror du?
Jeg fryser.
Det er det jeg tror.
Hva med deg?
Ikke noe mysterium her.
Det du ser, er det du får.
Lavinia sier det som det er.
Er det sånn du ser deg selv?
Første dag vi møttes, visste jeg at alt du sier er løgn.
Greit.
Hva vil du vite?
Jeg hadde gleden av å møte faren din.
Det var beklagelig.
Unnskyldning ikke godtatt.
Hvordan er moren din?
Jeg vet ikke.
Hun dro.
For lenge siden.
Tilbake til Dangria, hvor hun var fra.
Familien var rik.
Ikke se så overrasket ut.
I fortellingene...
...leder vel den gamle veien gjennom fjellene til Dangria?
Det har ikke med mor å gjøre.
- Nei, mente ikke... - God natt, Tiuri.
Lavinia!
Den kommer.
Vent!
- Få ham ut. - Nei.
Legg vekk kniven.
- Hva? - Kniven, legg den vekk.
Den kommer.
Hva kommer?
Talismanen min.
Ta ham!
Nei! Han vil ikke skade deg! Han vil ikke skade noen!
Demonene hans skremmer selv meg.
Så jeg kan stå ansikt til ansikt med demonene? Jeg kan vise hvem jeg er,
men han må være alene i mørket?
- Er det kjærlighet? - Få ham ut!
Vær så snill!
Stopp!
Den har kommet.
Hva er du?
Tekst: I. Thorsen